Mad Men, din episoadele precedente
Când ți-am zis că ai tot ce-ți trebuie...
Am greșit.
Vorbesc serios Don, nu-mi povesti despre ea.
Mă face rea.
Obții intotdeuna tot ce vrei?
Pe tine.
Publicitate... desigur.
E o muncă.
Totuși nu înțeleg ce faci.
Draper... cine știe adevărul despre tipul ăsta?
Nimeni nu a ridicat lespedea.
Dick?
Richard Whipin?
Sfinte Sisoe... tu ești?
Mad Men S01xE05 5 G (5 Bătrâne)
traducere și adaptare danjoe < strdan@walla.com>
Lucrul acesta o să stea bine pe biroul tău.
Sau o să-l iau pe tren
să mă fudulesc cu el?
Dar nimănui nu părea că-i pasă de premii.
Ție, da.
Nu e trist?
Roger a fost elocvent.
I-a plăcut să fie recompensat pentru vânzări,
nu pentru creativitate.
Dar creația crește vânzările.
Iar el a avut discursul...
Arăți bine in smoching.
Zi-mi și mie...
Ce plăcere să vă cunosc, doamnă Draper.
Anșantee!
E ora opt!
La naiba.
Dumnezeule!
Mami!
Ethel a venit,
și face micul dejun.
Pe mama o doare capul.
Ce-i acesta?
Premiul șefului lui tati.
Dar și tati are unul.
Are cai buni?
Mergi jos și mănâncă.
Sunt niște pastile în bucătărie.
Te simți bine?
Du-le în bucătărie, mă doare capul de zgomot.
- Felicitări mr. Draper. - Mulțumesc.
Cei de la anunțuri au făcut o poză.
Din fericire, nu o vede nimeni.
E cam ciudată.
Îi readuc pe mr. Campbell și mr. Kinsey,
V-au așteptat dar s-au plictisit.
Nu-i bine.
Au spus că ați câștigat un premiu.
- Felicitări. - Mulțumesc.
- Felicitări și ție - Mulțumesc, Peggy.
Felicitări pentru că
v-ați adunat pentru ședința asta?
Tocmai îi spuneam lui Peggy, că mi-au publicat o schiță.
Frumos.
În revista "Atlantic Monthly*.
Uite aici.
Felicitări.
Mulțumesc.
Ce are de a face cu tine, Kenny?
"Privind un arțar, intr-o dimineața geroasa din Vermont"
Cosgrove are o schiță publicată în...
"Atlantic Monthly"
Glumești?
O să o citesc.
Vă dau revista.
Felicitari!
Asta e ceva!
Ești scriitor, chiar scrii?
Cel mai ciudat este că ficțiunea nu este punctul meu forte.
Mai am și două romane.
Romane?
Una este despre o puslama de la o sonda,
care se muta în Manhattan fiindcă
soacră-sa e bolnavă.
Cealaltă,
o văduvă,
are grijă de ferma familiei
și n-o ajută nimeni, decât copilul ei.
Nu sună rău.
Mulțumesc.
Ambele sună bine.
Vrei să citești vreuna?
Vreau, dar trebuie să vorbim și despre reclama la Liberty Capital Savings.
Da.
Hai, cine începe?
Jack Carney spune că vrea o nouă promoție,
că fondurile de investiții
sunt ca focurile de artificii,
aduc oamenii în bănci, doar în vizită.
Urăsc focurile de artificii.
Mai ales când scânteile apar intr-un prăjitor de pâine
sau intr-un mixer.
E fain in mixer.
Jack zice să continuăm cu premiile,
pentru femei,
dar este o aiureală când știi,
că înafară de câteva femei care muncesc.
majoritatea sunt casnice, nu au cont.
Nu și la mine.
Merg la bancă.
Da.
Vor incerca să atragă femeile,
familiile,
dar ști ce?
Bărbații au nevoie de cont personal,
înaintea familiei.
Bărbații.
Văd, discreție, discreționar...
Facturile vor veni la birou.
Da.
Liberty Capital cont privat.
Nu...
... cont directorial.
Așa se câștigă premiile.
Contul va fi premiul.
Vă cheamă la telefon Vics Biterbeck.
Bună ziua, mr. Biterbeck.
Eu sunt, dar nu întreba cine că vei rupe vraja.
Cine-i Vics?
Trompetistul.
Mă gândeam să cânt la flaut în după amiaza asta.
De unde mă suni?
Mi-am pus telefon.
Vreau o cuplare rapidă,
ca atunci, în cabina de telefon
din Grand Central.
Midge, sunt la servici.
Hai la mine.
Vreau să mă răvășești,
și să mă termini.
Revin după prânz.
Kenneth Cosgrove, îmi vine să vomit.
Cine mă-sa este Ken Cosgrove?
Este din Burlington, Vermont, taică-su era vânzător.
Și care-i treaba?
Și-a publicat nuvela
și n-a zis la nimeni.
S-a tot plimbat pe aici ca un idiot ce este.
Și eu am o poveste despre o noapte tâmpită,
pe care am sfârșit-o în Jersey, cu negroteii ăia pe mine,
și nu m-am dat bătut,
îți imgainezi ce poveste?
Nu.
Este.
Este o revistă națională.
Asta doare.
Asta a fost.
De aceea te-am chemat.
Poți pleca!
Nu mă mai suna la birou,
Ți-e teamă că o să rămân singură,
și o să te întreb tot timpul,
sunându-te la birou, bineînțeles,
"când vi pe aici?"
Asta a mers numai acum.
Și numai azi.
Îmi pare rău că viața ta e sfărâmată
și ar fi mai bine să te las singur?
Ți-am rănit sentimentele.
Ți-a plăcut apelul meu?
Am venit.
Și ai așteptat până am terminat
să mă faci să mă simt rău pentru telefon.
Îmi pare bine că ai venit,
comportându-te uman.
Cred că era mai intens pe strada 14.
Când trăgeai în tren...
Privirea avută, pe când deschideam ușa,
cateodata arăți preocupat, dar întotdeauna...
Întotdeauna...
Schimbi atmosfera.
Nici nu mă mai gândesc la acel timp.
Știu.
Sunt medicamentul tău.
Bine.
Ce nu-ți place?
Spune-mi, văd că nu-ți place.
Îmi place!
Îmi place când stai în fața mașinii de scris,
bând scotch, gândindu-te.
Dar nuvela nu-ți place.
Îmi plac clasicii,
e ciudată pentru mine, e prea modernă.
Da?
Sună ca un compliment,
dar nu îl crezi.
E ciudat că ursul vorbește.
Ursul nu vorbește.
Vânătorul își imaginează ce ar gândi ursul.
E bine scrisă, de ce nu o publici?
O public dar să o mai finisez.
Poți vorbi cu Charlie Fittich,
are o editură mare, nu-i așa?
Prietena ta Laura, ne vorbea despre el.
- De ce să fac asta? - Ne poate ajuta.
Sună-l și roagă-l să se uite pe ea.
De ce acum?
Tu ști cine este Ken Cosgrove?
Este un directoraș, ca mine,
și ști ceva?
Tata citește acea revistă, Atlantic.
Și ce?
Nu vrei să fi scriitor,
e doar un hobby.
El scrie acolo și lumea îl cunoaște.
Dovlecel,
Charlie Fittich?
Sunt surprinsă.
Îmi poți spune.
Ai zis că vei face orice pentru mine.
Nu te înțeleg.
Ai fost supărat când ți-am spus.
Ce mi-ai spus?
Peter...
Ce mi-ai spus?
A fost primul iubit.
Ei bine...
Asta...
poate ajuta.
Arată-i lui Charlie Fittich
ce a pierdut.
Bine.
- 'Neața. - Bună dimineața.
Ședința de lucru e în sala de conferințe.
Chiar?
Cosgrove, ăsta arată o serioasă stăpânire de sine,
și aș vrea să o văd și aici,
cu voi terminându-vă lucrările.
Vă garantez că în fiecare sertar
al fiecărui birou, există primele zece pagini ale unui roman.
Dar?
Povestea nu este pe gustul meu,
dar arată o neobișnuită înțelegere
pentru ce le place oamenilor.
Și eu cred.
Cât ți-au dat, $100 parai?
Cam atât.
Ține-te de serviciul de aici.
So, miss Holloway, îi dai drumul?
Să începem cu, mr. Cosgrove.
Nu-ți place exemplarul tău, acum că ești scriitor?
Producția cere o creștere de 50%,
și așteptăm niște verificări.
Și când o să-ți suni clientul, să- spui?
Am vorbit cu ei
și ne întâlnim în după-amiaza aceasta.
Suntem buni.
Rio de Janeiro?
Pagina dublă de reclama din Life,
și din "town and country", a avut succes
și o vor repagina și pentru Reader's Digest.
- O reclamă bună - În reviste mici.
este problema lui Sal.
Lucky Strike?
Vânzările sunt bune, legislația oscilează,
noi trebuie să fim atenți
- la ce se va întâmpla în Washington. - După alegeri.
Vă deranjez?
Te scoate din întrunire.
Îl cheamă Adam Wigman.
Spune-i... unde este?
La intrare.
Trebuie...
Mă ocup eu de asta.
Desigur. Să te întorci!
- Mă ocup eu. - Bine.
Te pot ajuta cu ceva?
Tu ești.
Chiar tu.
Dick,
Nu-mi vine să cred.
Nu știu despre ce vorbești.
Știu, am crescut, dar Dick, sunt eu,
Adam...
Frățiorul tău.
Don.
Ei zic Donald Draper,
dar tu ești.
Ești surprins?
Supărat pe mine?
Nu știu cine ești.
M-am schimbat,
am crescut.
Dar sunt eu Dick.
Sunt portar la American Calculator
în the Empire State Building,
și când am găsit ziarul în coșul de gunoi, am zis că am văzut o fantomă.
Cred că mă confunzi cu altcineva.
Nici nu te uiți în ochii mei.
Bine, ești la muncă, ne întâlnim într-o altă zi.
Nu.
Este o braserie la trei blocuri de aici,
Delight,
ne întâlnim la prânz acolo.
Minunat.
și totul este aranjat pentru întâlnirea de la Liberty Capital?
Da, totul e aranjat.
Vă mulțumesc,
mă bucur că toți au părut
a munci din greu.
Nu o pot crede,
tu ești.
Ce vrei de la mine?
Nu te înțeleg.
Nu ai nimic să-mi spui?
Nimic să mă întrebi?
Dick, am crezut că ai murit
dar ești viu.
Nu sunt eu...
Nu-mi spui nici pe nume?
Adam...
Nu sunt eu...
Este...
Ce s-a întâmplat cu tine?
De ce te porți așa?
De ce m-ai părăsit?
Nu am putut reveni acolo.
Știam că nu ai murit.
Știam că te-am văzut acolo, în ziua aia, îmbrăcat în uniformă.
Aveam numai opt ani dar știam că tu ești.
E ceva timp.
Nu mi-a venit să cred când am văzut poza în ziar,
mi-am zis, el este.
doar ochii...
Donald Draper?
Ce nume mai e și ăsta?
Ce contează? Oamenii își schimbă numele.
Așa se pare.
Ce s-a întâmplat cu ea?
Mama?
Nu a fost mama mea,
și mi-a spus tot timpul.
S-a dus...
cancer la stomac.
Da.
Unchiul Mac s-a simțit rău,
și s-a dus și el.
Sigur nu vrei nimic?
Mi s-a pus un nod în gât,
aș vrea să plâlng, dar nu pot.
Ți-a fost dor de mine?
Desigur.
Mă bucur să te văd.
Arăți bine.
Aș fi vrut să iau prânzul cu tine.
Nu pot, am o întâlnire
cu cel care ne decorează apartamentul,
dar promit pe altă dată.
Ai zis că ți-a plăcut povestea.
Da.
atât cât poate să-mi placă acest gen.
Ți-a plăcut, sau , nu?
Mai contează
dacă se publică?
Nope.
Te-ai mai văzut cu Laura Still?
Da, e nemaipomenită!
- Distractivă. - Da, este.
Aș vrea să discutăm ceva
ce nu are legătură cu nuvela.
Okay.
Mi-e dor de tine,
de clipele petrecute împreună.
E frumos că o spui.
Știu că te-ai măritat.
Și asta mă face să doresc și mai mult să fiu cu tine.
Nu se poate.
Charlie, eu...
Sunt proaspăt căsătorită.
Poate ca în filme,
în viitor, când vom fi bătrâni.
Te vreau acum, nu la bătrânețe.
Te vreau acum.
Știu că nu-l vei părăsi.
O să țin secret.
Nu, Charlie...
Te rog.
Sally, nu fugi!
Bine.
Bună ziua.
Sunteți doamna Draper?
Tu ești Peggy.
După voce.
În sfârșit, ne-am întâlnit.
Ei sunt Sally și Robert,
și am venit pentru poză.
Da,
trebuia să fi ținut minte.
E înăuntru?
Nu, dar intrați.
Vin imediat.
Joan?
Joan, ajută-mă.
- La's pe mine. - D-na Draper e aici,
au venit pentru portret,
el a ieșit, iar eu nu știu ce să mint.
Calmează-te, ține-ți respirația.
Mr. Draper este iesit și nu cred
că trebuie să știu unde s-a dus.
Se întâmplă.
Sunt programați pentru poze,
și trebuia să-i aduc aminte,
dar a plecat înainte.
Este greșeala lui, vine, pleacă și nici nu spune.
Unde s-a dus?
Dacă îl scuz, ea mă poate prinde cu minciuna,
dacă pleacă;
sau mai rău, dacă el se întoarce?
Unde e?
Nu știu.
Ba ști și ai să-mi spui,
sau eu nu o să-ți spun ce să faci.
- Nu pot crede așa ceva. - Ei?
E la o femeie.
A fost și ieri.
A revenit calm și zâmbitor.
Nu.
Acum că ți-am spus, sunt cea mai proastă secretară din lume.
- Cu cine este? - Nu-mi pasă... grăbește-te.
Peggy, fă pe proasta.
Prea te complici.
Te duci și o ți de vorbă.
ÎI duci ei ceva de băut,
și îi spui că nu ști unde este el,
și că ai uitat să-i amintești. Adevărul.
Și când vine, lasă-l pe el să se scuze,
sigur va avea una.
Și atunci, începi să te scuzi pentru
că ai uitat.
Cred că asta făceam și eu.
Chiar nu ar fi trebuit să-ți spun.
Nu ar fi trebuit să-mi spui.
Nu voi spune nimănui,
dar nici tu să nu spui.
Nu mi-am imaginat așa.
- Regret. - Spui tot timpul, regret.
Unde ai fost toți anii aceștia?
Pe aici.
Nu sunt supărat pe tine.
Dar aș vrea să știu.
Uită-te la tine,
cine este, Donald Draper?
Ai o nevastă,
ai copii?
Plec.
Gata?
Vrei să-ți plătesc eu?
- Nu. - Lasă-mă.
Nu plătești nimic.
Nu te înțeleg de ce ești așa.
Când eram mic, îmi imaginam ziua asta. A venit...
și nu înțeleg... suntm în familie...
Vreau să fac parte din viața ta.
Adam, aceasta n-o să se întâmple.
O să plec pe ușa aceea. Și atât.
Nu o să-ți plătesc prânzul,
deoarece nimic nu s-a întâmplat.
Nu-mi place lichiorul negru.
Crezi că trebuie să mai stăm?
Da
și nu înțeleg cum de am uitat.
Întârzii la masă?
Nu, îl am în pungă.
Probabil că deseară te distrezi,
așa, ca cei tineri.
Adevărat.
Ai un prieten?
Unul stabil?
Nu, muncesc prea mult.
Câteva întâlniri...
Cunosc genul...
Și dezamăgirile.
Biroul lui Mr. Draper.
Cum merge?
"Nu mulțumesc, eu stau aici".
Mr. Draper se poartă frumos?
Da și a fost foarte răbdător
până am învățat toate lucrurile de pe aici.
Nu-l urăști când te bate la cap?
Cum?
Glumeam.
Cred că ști mai multe despre el, decât știu eu.
Vă prinde bine lumina aceea,
ar trebui să faceți pozele aici.
Vreau să arăt bine.
Mr. Draper, eu...
- Fotografiile. - Ce s-a întâmplat,
Unde ai fost? Eram gata de plecare.
Îmi pare tare rău, am uitat să vă reamintesc.
Nu, eu am uitat să verific, înainte să plec la tipografie.
Ce tâmpit, mi-am pierdut capul.
Regret nespus, d-nă Draper, iertați-mă.
Nu-i nimic.
Să curățăm ciocolata cu niște șervețele de hârtie,
înainte de a merge la pozat.
Ne curățăm pe drum,
ne așteaptă la studio.
Mi-a părut bine.
Și nu-ți fă griji.
Mulțumesc.
Sunt oribile.
Nu sunt deloc.
Don a întârziat și a ruinat toată treaba.
Și Carleton întârzie mereu.
Vezi cine e important pentru ei?
Noi suntem foarte importante pentru ei.
Ți-ar plăcea să faci parte din portretul de familie al lui Helen Bishop?
E o gaura mare acolo, crede-mă.
Aș vrea să le refacem.
Sally arată grasă.
Nu cred.
Cel mai rău e, că lui Don îi plac.
Poate asta de aici.
Mărește-o.
Va ține loc de felicitare de Crăciun.
Aici culoarea e cam pală.
Am greșit?
Mă așteptam la un tratament regal la biroul lui Don,
și l-am primit.
Parcă ai fi într-o altă țară,
și nu-i cunoști limba.
La Carleton mă simțeam ca tâmpită,
cu limbaluj de Manhattan.
Soții noștri...
Se simt acolo în elementul lor, așa-i?
Absolut.
Am luat ideea produsului și am aplicat-o direct băncii.
Produse bancare, nu produse pentru acasă.
Spuneți că produsele bancare nu sunt atrăgătoare.
Rulăm produsul
cont bancar pentru elevi
și Don, aici de față
i-a sclipit ideea. Ce zici Don?
S-o explice Paul.
Directorul modern este un om ocupat,
are o viață complicată.
are cheltuieli de făcut,
familie, plăceri;
cum crezi că le poate achita pe toate?
Acum Liberty Capital
te ajută cu problema asta.
Ce este?
Un cont privat pentru bărbați,
deconturile vin la birou, nu mai vin acasă.
Ințeleg, îți organizează viața.
Dacă e nevoie.
Liberty pentru libertini.
Sună bine.
Chiar sună bine?
Va fi dacă punem cuvântul privat aici,
în loc de Liberty, cont privat pentru directori.
De ce râdeți?
Cred că mulți dintre clienți noștri
fac asta,
dar nenominalizat
și nu avem, cum să-i acuzăm.
Îmi place torța, zice să nu te arzi.
S-ar putea isca și discuții mai aprinse
prin unele case, dar,
E ca o planificare.
Să-i zicem plasament.
Bună.
Am deschis-o și pe aceasta.
Daca vrei sa scapi adu cinci miare.
Una este despre un huligan care lucrează la o sondă,
tebuie să se mute în Manhattan
să vadă de maică-sa bolnavă.
Cealaltă este despre...
Am terminat de citit,
și este o poveste formidabilă.
Mulțumesc, înseamnă mult.
E frumos ca să vezi pasiunea cuiva
răsplătită.
Ști ceva?
Nu mai am exemplare
și asta vroiam să-l dau
prietenei mele.
Dar nu spuneai că ai mai mult de 50 de reviste?
Poate am,
dacă nu, la choișcurile de ziare.
E bine de știut.
Pleci?
Gata pe azi.
Okay.
Merg acasă, dacă e nevoie de mine, mă suni acolo.
M-am întrebat de ce mă ignoră,
poate că arătând bine
se duce oriunde și face ce vrea,
iar alții, ca mine, nu o pot face.
Mi se pare diferit.
Oricum, ține-te de treabă.
Fă-ți lucrările și la serviciu și acasă,
corect și te va aprecia.
Așa să fac?
Da,
Iar asta e viața lui particulară... particulară.
Așa sunt bărbații și de aceea îi iubim.
-Eu nu-l iubesc. - Bine,
vezi dacă te-ai gândit vreodată
că ești la un serviciu care nu-i de tine.
- Okay. - Trebuie să te relaxezi nițel.
Nu am mai fost pe aici
fără să te văd cu privirea asta, care spune, " am nevoie de o băutură".
Slujba e nenorocită.
Dar este foarte bine plătită.
Ascultă, Kenny.
- Ce? - Ascultă,
știu că am fost crud,
dar sunt în competiție
cu mulți de pe aici.
Nu știam că mă întrec și cu tine.
Ai pierdut.
Bună, iubire.
Bună, dragule.
Am știri bune.
Charlie Fittich a fost pe la noi.
A fost, aici?
Cred că prânzul i-a priit.
Ți-am zis că nu va fi un prânz.
Ce a zis? Nu mă mai fierbe.
Mi-a promis că te va publica.
Este incredibil!
Unde... când?
Boys Life* magazine. ("Revista Viața Băieților")
Cum?
E citită de multă lume și vei primi $40.
Râzi de mine, "Viața Băieților"?
Povestea era de talia lui " The New Yorker*,
și arată că nu toate revistele te publică pe merit.
Credeam că te fac fericit.
Un an de muncă.
Nu vrei să mă ajuți să capăt ce merit?
Dar vei fi publicat...
Boys Life...
Probabil pe lângă vreo reclamă despre artificii.
Te-aș fi putut pune în The New Yorker,
ori în Enciclopedia Britanică dacă aș fi dorit.
Și de ce n-o faci?
De ce mi-ai făcut asta?
De ce m-ai pus în postura aceasta?
Am vorbit cu tata despre casa din Cape May.
A zis că e bine în august, fără probleme.
E bine.
E cam departe de oraș
și o să ne vedem mai rar.
Nu-i prea departe.
Urăsc ideea că în august să fi la muncă.
Îmi place secretara ta, Peggy, e prospețică.
Ca prima zăpadă.
Ești cam supărat.
Ai citit articolul din revista Look,
e un articol bun?
Îmi place de ea.
O femeie nu poate să nu o remarce pe secretara soțului.
Don, nu te simți bine?
Trebuie să mă întorc la birou și mi-e lene.
La telefon!
Alo!
Trebuie să te văd în seara asta, poți?
Pentru tine, desigur că pot.
Plec acum...
De unde?
25 de minute.
Nu știu ce bei.
Ce ai.
Mă bucur că te-ai răzgândit.
Intră,
așează-te!
Știu că e oribil, dar sper să fie temporar.
Arăți...
Acum te recunosc mai bine.
Am venit aici ca să vorbesc cu tine,
să-ți explic ceva.
Îmi vorbești așa de oficial.
Nu-i nevoie.
Adam, ascultă-mă.
Am viața mea,
care merge doar înainte.
Ce bei, gin?
Am găsit-o într-un birou sub un coș de gunoi,
plină pe trei sferturi.
Cafea.
Pun și fac.
Deci nu mai e nici Abigail, nici unchiul Mac, nimeni?
E ciudat.
Biroul tău arăta minunat.
După premiu, m-am gândit că ești cineva foarte important.
Se poate.
Toți spuneau că ești foarte isteț, și-ți cunoști interesul,
doar unchiul Mac zicea că ești moale,
dar se vede că nu ești.
Nu, nu sunt.
Ce ai acolo?
Sunt $5000.
Atât ai aici.
Vreau să-i iei,
să pleci din New York,
să nu te mai văd, sau să mai aud de tine vreodată.
Dar nu asta doream.
Nu-i frumos.
Atât pot face pentru tine.
Vorbești serios?
Gândeai că am murit...
întoarce-te la acest gând.
Unde să mă duc?
Adam,sunt $5000.
Fă-ți viața ta.
Ai destui aici.
O să fie bine.
Cum a mers?
Ai eliminat criza?
Hârtiile sunt pe biroul meu.
Te duci la copii?
Nu, vreau să mă culc.
Aș vrea să discutăm despre ceva,
și nu aș vrea să te superi.
Nu mă supăr.
Știu că nu-ți place să fim cu toată familia mea la Cape May,
și că nu-l suferi pe tata...
Nu, e bine, va fi bine.
O să am grijă, promit.
Dar știu că că nu-ți place ca tata să fie și el acolo.
Nu-mi place cum se uită la mine.
I-ai luat fetița scumpă.
Mă
gândeam...
să ne cumpărăm și noi o casă de vacanță,
undeva, pe lângă ei.
Știu că ai avut un an bun.
Știu și eu, Bets,
cred că la Cape May ar fi convenabil.
Nu ne zorește nimeni.
Cred că trebuie să ne-o propunem
pentru anul viitor.
Perfect...
Îmi place să mă văd cu tata.
Mad Men S01xE02 5G Five Grands
traducere & adaptare danjoe